Känn vinddraget, mrs Donnelly!
Jag känner bara damm.
Känn vinden i håret!
Fäll upp suffletten igen, Sonny!
Jag vill inte veta av din negativitet.
Madam, det här är Route 66 och vi ska få vår kick!
Jag heter Chet och jag parkerar gärna er bil.
Inte lika glad som vi är över att du är glad över det, min vän.
Säg att det finns en kopp te och en kaka som väntar där inne.
Vilken trevlig accent. Kommer ni från Australien?
Ödet kallar, madam, -
med sin sirensång. Och vi måste gå till henne!
Det här är vår stund.
Om inte nu, så när? Och om inte vi, så vem?
Senare?
Nån annan?
Jag har talk på händerna så mitt handslag är fast.
Mina kläder är precis på gränsen mellan lediga och avslappnat formella.
Sonny. Låt mig sköta pratet.
- Visst? - Okej.
Mr Burley.
Fastän jag är medveten om-
att det är brukligt att jag borde vänta på er utvärdering av vårt förslag, -
vänligen se mig inte som ohyfsad, utan se det som ett bevis för-
vår djupa upprymdhet över möjligheten att få träffa er-
och ert fina företag.
Och låt mig säga här och nu...
Okej, det räcker, det räcker.
Vi kom överens om att min kollega skulle sköta talet och det med rätta, -
för fastän hennes språk kan vara... saltat, så är det korrekt och rakt på sak.
Jag bryr mig inte om det.
Lyssna och lär, min son.
Te är en ört som har torkats.
Så för att ge den livet åter måste man göra en infusion av den-
i kokande vatten.
Det betyder kokande vatten.
Överallt i det här landet-
slänger de fram en kopp med ljummet nonsens, -
med en tepåse bredvid, -
vilket betyder att jag blir tvungen att doppa den-
i ljummet pissvatten-
och vänta på att det ska bli en liten färgförändring.
Och i min ålder... har jag inte tid med det.
Det är det här jag pratar om.
Hämta kokande vatten åt henne.
Mrs Donnelly. Berätta mer om ert företag.
Vi har varit igång i åtta månader nu.
Fas två av utvecklingen är mer eller mindre komplett.
Precis som med livet eller en sköldpadda så går det inte precis fort framåt...
- Mrs Evelyn Greenslade. - Här.
...men det går bara framåt när man vågar ta för sig.
- Mr Douglas Ainslie. - Här.
Vi har gäster som kommer och går.
- Mrs Muriel Donnelly. - Här.
Men vi har haft reguljära gäster ända från början.
- Mrs Madge Hardcastle. - Här.
- Mr Norman Cousins och miss Carol Parr. - Båda är här.
Vi har månatliga hälsokontroller på den lokala läkarmottagningen-
och Sonny har upprop varje morgon.
Ett uppskattat försiktighetsmått för att säkerställa att ingen avlidit under natten.
De flesta av våra gäster bor inte bara i Indien, de arbetar också där.
- De här är ljuvliga. - Därför kostar de 10000 rupier styck.
Varje dag? Måste vi göra det här alla dagar?
Processen, madam. Vi måste respektera processen.
Vi vet båda att eftersom en fin, äkta pashmina-scarf-
kräver ull från åtminstone tre Changra-getter, -
så blandar du, och alla andra här, ut garnet för att göra det tjockare.
Orsaken till att jag gått till dig är för att Bharat där använder ull-
och Mohan kaninpäls, -
men du använder åtminstone silke av resonabel kvalitet.
Jag ger dig 5000 för fyra.
- Avgjort. - Tack.
Vi ses imorgon, Hari.
Imorgon, miss Evelyn. Och tack för din respekt.
Två av gästerna hjälper till på utlänningsklubben.
Vilken man kan säga har vissa ekonomiska problem.
Norman, -
jag vet att medlemskapet minskar, det är svåra tider, men...
Måste ni verkligen blanda ut vinet?
Vad? Jag korkade själv upp det.
De är oss på spåret.
Vi prövar det röda.
Och andra gör jobb som de aldrig trodde att de kunde göra.
En drottning stod så nära sin elefant-
att när hon dog stod elefanten bredvid hennes grav i tre dagar, -
innan den dog av sorg.
Vi borde alla få känna sån kärlek. Kanske inte nödvändigtvis av en elefant.
Ibland har de rätt i att de inte kan.
- När byggdes det här? - Ursäkta?
- Vilken tidsperiod var det? - Vilken-
tidsperiod? Åh...
1600... 1600-tal.
1600-talet.
- Är det säkert? - Absolut.
Vänta, vänta. Kanske 1700-talet.
Beundra de vackra snidade...
Beundra nu de här vackert snidade pelarna...
...som är inristade med typiska rajasthaniska...
...som är inristade med typiska rajasthaniska sniderier.
...typiska sniderier som...
Och ni, ni, ni kan se...
Jag kan prata och prata, -
men allt som räknas i slutändan är att han här hade en idé.
Jag vet, men det fungerar.
Beviset för vår framgång är att vi är offer för den.
Hotell Marigold är fullbokat.
Och ingen checkar ut. Inte förrän den ultimata utcheckningen.
Så vi måste expandera.
- Vi har ögonen på en lokal byggnad. - Supreme Quality Hotel.
Ni betalar, vi köper det.
Så blir vi utposten längst bort i Evergreens franchise.
Vilket leder till en hotellkedja som sträcker sig över Indien-
för dem, som likt-
denna fina dam, -
vars ansikte är likt en världskarta, -
och vars tankar, trots att de sviker ibland, innehåller universums hemligheter.
Som när hon lämnade sitt hem för hotell Marigold hade chansen att säga, -
precis som andra kommer att göra:
"Varför dö här, -"
"när jag kan dö där?"
Om ni tillåter mig.
Evergreen är ett annorlunda koncept.
Vi tror att...
Tja, att löven inte måste falla.
Att dessa år, de mogna åren, -
är en möjlighet för resor, vidareutbildning, -
nya arbetssituationer.
Med andra ord: en ny chans.
Och för att vidarebefordra det innehållsrika livet till andra.
Jag gissar att ni håller med mig, mrs Donnelly.
Jag är ju här, eller hur?
Pratar ni med andra företag om det här?
Vi kom till er först.
- Det finns andra. - Så ser inte vi det.
- Berättade du om uppropet? - Ja, de svalde det.
Sonny, det här är stort. När skriver de på checken?
Tålamod, Sunaina.
Innan vår triumf är komplett, är det en sak till vi måste klara av.
Mr Burley har lovat att inom kort-
skicka en utvärderare till hotellet.
I hemlighet. "En kille" ska kontrollera oss.
Vi ska vara beredda. Kan vi prata om bröllopsplanerna nu?
Förlovningsfesten är på torsdag och vi har dansrepetition-
på Viceroy Club kl. 16.00. Jag har spännande nyheter angående det.
Låt mig ge dig ett ord, Sunaina.
"Rymning." Vi rymmer.
Ser du inte hur romantiskt det skulle...
Åh, sluta nu. Det här är viktigt.
Hallå. Vem där, min käraste?
Sonny-pojken. Hur är det i Amerika?
Kushal?
- Jag visste inte att du var i Jaipur. - Jag är tillbaka.
Hur vacker blev inte din flickvän medan jag var borta?
Inte flickvän. Nu är hon min fästmö.
Här är de stora nyheterna. Kush och min bror koreograferar vår dans.
- Kallar du honom "Kush"? - Okej, hör på.
Har du bara kommit för bröllopsförberedelserna, Kushal?
Bara för att åka igen?
Omedelbart, genast efteråt, för en mycket lång tid?
Jag har en affär på gång i stan. Om det går bra, så stannar jag ett tag.
Är det inte perfekt?
Mrs Donnelly. Åh... Nu?
Behöver du mig nu? Jag måste gå.
- Det här är coolt. Titta. - Nej, hon ropar på mig från poolen.
Okej.
Okej, okej. Hej då.
De tittar på mig och väntar på min vishet och kunskap-
och jag har ingen.
Hur många gånger har du gjort den rundturen?
63.
Och du kan ändå inte minnas ett enda ord du sagt?
Du vet hur det är. Först knäna, sen namnen.
- Jag skulle tala allvar med din assistent. - Det ska jag.
Och när det inte fungerar, erbjud honom pengar.
Tack.
Godnatt.
Vill du ta en kopp kaffe?
- Eller kanske chai är mera passande. - Jag har faktiskt inget kaffe.
- Eller chai för den delen. - Naturligtvis inte. Varför skulle du det?
Just det. Fint. Sov gott.
- Och du också. - Tack.
- Godnatt. - Godnatt, då.
Plötsligt insåg jag att jag inte var ensam.
Jag vände mig om för att se vem som knackade mig på axeln.
Det var bara den där ärkebiskopen av Canterbury.
Det är lustigt för det är sant.
Ja, och tyvärr är det ingetdera.
- Kommer du med oss, Norman? - Nej, jag är rädd att jag...
...jag måste stanna och räkna de magra inkomsterna, Susan.
Om du inte behöver hjälp med att hitta en taxi.
Nej, jag kan gå. Jag bor i närheten.
Jaså... Det var trevligt.
Det är det. Du borde komma och hälsa på.
- Åh. - Kanske ikväll?
Sir Norman?
- Ja, vad är det? - Miss Carol är på telefonen.
Hon undrar när ni kommer tillbaka.
Tja... En annan gång.
Ja. Ja.
God natt.
Saken är den, att det man aldrig haft tidigare är-
möjligheter.
Jag tillbringade många år i England med att försöka sprida min gåva.
Kunde inte hitta en enda villig mottagare. Här-
har jag ett bra jobb, lite extra pengar.
Det visar sig att jag är attraktiv för damerna här.
Men jag kan inte ge efter för dem-
för jag har redan en dam, -
och hon betyder allt för mig.
Men ändå tänker jag ibland, -
tänk om hon inte fanns?
Tänk om jag var ensam igen?
Så otroligt fri man skulle vara.
Jag skulle naturligtvis sakna henne.
Men jag skulle ha riktigt roligt.
Hoppsan.
Akta dig för dem. De kan göra skada.
Var inte orolig. Jag tar hand om allting.
HOTELL MARIGOLD 2
Det är bättre att skaffa erfarenhet än att sitta still.
Sagai (förlovningsfesten)
Därför återvänder vi till Indien med nya idéer och mer upplysta-
om världens och mänsklighetens tillstånd.
Flygresan fick mina vrister att svälla upp.
- Sunaina. - Sonny.
Bry er inte om mig. Jag står bara här på mina vrister.
Jag har saknat dig också.
Vi var inte borta så länge. Varför är du här? Vem är i receptionen?
- Sonnys mamma har kommit. - Nu flyger vi tillbaka till Amerika.
- Är allt bra? Hur är den nya menyn? - Den ser bra ut.
- Bröllopstälten har kommit. - Då går vi och tittar på dem.
Väntar Vikram där ute med sin fina minibuss?
- Jag åkte inte med Vikram. Jag fick skjuts. - Av vem då?
Se på dig Sonny. Hela du blev större förutom dina små utstående öron.
Vad jag har saknat din... tillgivna humor, Kushal.
Mrs Donnelly, det här är Kushal. Min bror Jays bästa vän.
- Hon måste inte hälsa. - Vet han nåt om svullna vrister?
Jag har grapefruktolja i bilen. Några droppar gör susen.
- Jag gillar den här. - Du gillar ingen. Hur kan han...
- Låt mig ta de här, de ser tunga ut. - Jag klarar det.
Tack.
Ska vi gå?
Vem har grapefruktolja i bilen?
Ursäkta.
- Är jag sen? - Du är i god tid.
Har du beställt? Jag har hört att Chilla-pannkakorna inte får missas.
Du undrar antagligen varför jag ville ha det här mötet.
Antagligen för att säga att mina tjänster inte behövs längre.
Varför tror du det?
Jag älskade att köpa tyger och textilier för er.
Jag hade gjort det ändå.
Det var på prov, för att se om det fanns efterfrågan.
Efter tre månader skulle vi antingen fortsätta professionellt, eller sluta.
- Vi ska fortsätta professionellt. - Åh, jag är så glad.
Säg till vem det nu är, att jag delar med mig av den visdom...
Vi vill anställa dig, Evelyn. Vi vill fortsätta med dig.
Du har kontakter och smak. Du kan pruta ned vad som helst.
Vi vill ha dig som inköpschef för hela vår verksamhet i det här landet.
- Jag är 79 år. - Vi bryr oss inte, om inte du gör det.
Du får givetvis ett helt team under dig.
- Det kommer att innebära resor. - God morgon.
Jag åkte förbi på min moped och såg er här inne.
Jag säger åkte, men den har gått sönder igen, så jag drog den.
- Kan jag slå mig ner? - Varsågod.
Ni har säkert beställt Chilla-pannkakor. Man har inte levt förrän man ätit dem.
- Jag heter Douglas, förresten. - Jodi.
Jodi är representant för företaget som jag jobbat för.
Du har nämnt henne. Bara gott.
Samma här. Jag har just bett henne att officiellt bli anställd av oss.
Har du?
Grattis.
- Det innebär mycket resande. - Ja, det kan jag tro. Det älskar du.
Hon har inte sagt ja ännu.
Det gör hon. Naturligtvis gör hon det.
Vad skulle hindra henne?
Jag tror problemet den här gången är kolven, -
som antagligen fått ett anfall.
Lyckligtvis har Cyril på verkstaden en kolvbultborttagare-
som minimerar skador på lagren på endera änden av vevstaken, -
eller, Gud förbjude, på vevstaken själv.
Jag tror du bara hittade på de där orden.
Hade du bett om min åsikt?
Ursäkta?
Om jag inte hade kommit in, hade du diskuterat det med mig först?
Jag hade självklart berättat och frågat vad du tycker.
Tack.
- Vad tycker du? - Att du klarar av det galant.
God morgon, Ainslie.
God morgon, båda två.
Åker du inte moped, Douglas?
Nej, kolven har fastnat.
Men lyckligtvis kan den räddas av en grej som kallas kolvbultborttagare.
- Vi tittade bara in för några pannkakor. - Vill ni följa med...
Kära nån. Hur gick det?
Det gick bra.
- Tack. - Inget jag inte gjort förut.
Det måste ha blivit fel på styrningen.
Det såg nästan ut som om han siktade på dig.
Man kan bli dödad av en sån.
Gode Gud.
Jag önskar jag kunde få dig att stanna.
Låt dem alltid längta efter mer, Nimish.
Ska vi till hotell Marigold, madam?
En annan plats först. Hej då, Nimish.
- Ers höghet. - Välkommen.
I den här handen smälter jag alltid.
Om du gillar den, borde du sätta en ring på den.
Kan du vänta? Jag vet inte hur länge det tar.
Din önskan är min lag.
- Han väntar. - Ja, men kan du?
Det är svårt.
Ta fram champagnen! Låt trumpeterna ljuda!
De glada jägarna har kommit hem och vi har slaktat det feta lammet!
Namaste, Anokhi.
- Namaste, madam. - Namaste, Anokhi.
Hur var Amerika?
Det fick döden att verka frestande.
Inte dåliga kex, dock. Man kan inte kalla dem för kakor.
Åh, titta.
De här är till din mor, apke ma.
De här är till din far, apke pita.
- Hej, beta. - Mummyji.
Kom.
- Jag checkade just in en gäst. - Du skrämmer gästerna.
Jag gör det.
Hon måste vara orsaken till att allt går så smidigt.
Det krävs teamwork för att få drömmar att fungera, Mummyji.
Kusin Sapna.
Och lille Ranjan.
- Tack. - Det finns mera.
Frukost serveras på terrassen kl. 07.00-10.00, miss Beech.
- Och det är upprop kl. 09.00. - Upprop?
För att vara säker på att ingen lämnat oss under natten, så ingen ligger oupptäckt.
Men ni, min kära, är närmare klimakteriet än bårhuset.
Fyll i det här, tack.
Hallå?
Ja?
- God morgon. - God morgon.
- Är det här hotell Marigold? - Har ni reserverat?
- Nej, det verkar fint. - Jag menade...
Jag vet vad ni menade. Och nej, jag har inte reserverat.
Då borde ni planera ert liv lite bättre. Det sista rummet gick just.
Med stor glädje och stolthet erbjuder jag er rum 6, juvelen i vår krona.
- Med utsikt över restaurangen. - Jag hoppades på mer avskildhet.
Ännu en ny gäst.
Likt lämlar kommer de till klippkanten som är vårt hotell Marigold.
Jag är ledsen, vi är fullbokade.
Det var en besvikelse.
Misslyckas med förberedelserna, sir, och förbered er för misslyckanden.
Kom, miss Beech, ert palats väntar.
Jag såg er på flygplatsen, eller hur? Mannen med bara en väska.
Guy. Guy Chambers.
Lavinia Beech.
Hur var ert namn?
Guy Chambers.
Mr Chambers. Ursäkta mig för min flyktiga hälsning.
Jag är Sunil Indrajit Kapoor, ägare till detta fina och framgångsrika hotell.
Ett nöje att få träffa er.
Vi har naturligtvis vårt lyxigaste rum ledigt.
- Har vi? - Jag kan personligen eskortera er dit.
- Vill ni inte se mitt pass? - Jag vet vem ni är, mr Chambers.
Jag vet vem han är. För miss Beech till rum 19.
Rum 19 är inte klart ännu.
Vad kan heltäckningsmattor uppnå som inte ett par goda tofflor kan?
- Jag vill hellre att rummet... - Snälla, miss Beech, nu går ni...
- Jag bryr mig inte om vilket rum jag får. - Men det gör jag, min gode herre.
Sonny. Kan jag få ett ord med dig.
Om ett ögonblick, älskling. Jag tar hand om den här betydelsefulla gentlemannen.
Nu.
Ett ögonblick.
Vad är ditt problem? Det var oförskämt.
Det är stora grejer på gång, Sunaina.
Mr Burley lovade att han skulle skicka nån att utvärdera hotellet.
- Du sa att han skulle skicka nån... - Han skulle skicka sin högra hand.
Hans högra hand! Förstår du? Han gav mig ett budskap.
- Det är inte mycket att gå på. - Instinkt, Sunaina.
Instinkt är hjärnans näsa. Och jag har en stor näsa.
Den passar bra till mina utstående öron.
Ja, de här är inte illa.
Inte illa alls.
- Är du nöjd? - När har du sett mig nöjd?
- God kväll, mrs Donnelly. - God kväll, mrs Greenslade.
- Vi förstår att du har goda nyheter. - Pojken gjorde väl ifrån sig.
Och du? Vad tyckte du om Amerika?
Jag åkte med låga förväntningar och kom tillbaka besviken.
Vid din ålder är det imponerande att komma tillbaka alls.
Du står fortfarande, ser jag. Det gamla knät hänger med ännu.
- När är nästa kontroll? - Förra veckan. Och din?
Imorgon. Vi får se vad som ramlat av då.
- God kväll, allihop. - God kväll, mrs Hardcastle.
God kväll. Har ni haft en bra dag?
Underbar. Vi tillbringade varje sekund tillsammans.
Kvävande. Vi tillbringade varje sekund tillsammans.
Han följde till och med mig till toaletten.
Det här är Lavinia Beech, allihop.
- God kväll. - Hej.
- Ni är lite ung, eller hur? - Jag är här för min mor.
Inte för att man behöver en ursäkt
för att fly de sex veckorna av regn som en engelsk sommar består av.
Hon funderar på att komma hit för en längre vistelse. Jag är förtruppen.
Ni måste vara hungrig. Varsågod, kom och slå er ner.
Inte där, raring. Det är ett speciellt bord som är reserverat.
För vem?
Var nådig mot mina äggstockar.
Mina damer och herrar, -
detta är den store Guy Chambers.
Lika välkommen som väldoftande.
Hej.
- Hej. - Trevligt att träffas.
Imorgon kanske ni låter mig ta er med på en rundtur i vår magnifika rosa stad.
Nu ska jag hämta mat som garanterat kittlar även era mest utsökta smaklökar.
Det var grundligt. Hittade du några polyper där?
- Det är han. - Vem då?
Utvärderaren. Sänd för att besluta om vi ska vara en franchise eller en fotnot.
Vad har du för bevis för det?
Näsan vet, mrs Donnelly.
Okej. Så det är struntprat.
Jag är här för att skriva en roman.
Det var ett sammanträffande, för jag läser romaner.
- Har ni skrivit andra? - Nej, det här är min första.
Det har varit som en dröm fram till nu.
Några andra drömmar jag kan hjälpa er med?
Vad handlar den om?
Den handlar om att bli äldre. Och allt vad det innebär.
En känsla av tomhet, förlust. En gradvis minskning av ens...
Jaha, du har kommit till rätt plats för det.
Ja, ja. Hör på. Den är täckt av skorpioner.
Hur många tuk-tuker finns det med skorpioner på dem?
Föraren är fullständigt livsfarlig.
Naturligtvis vet jag inte hans namn, men han har bara ett öga.
- Där är du. - Åh, Gud.
Hör på mig nu. Jag vill inte ha fler ursäkter. Bara gör det!
Det var klubben. Det har varit strömavbrott-
och tydligen har en del av maten till festen ikväll blivit dålig.
Jag är säker på att du reder ut det, älskling.
- Är det något problem med festen? - Nej, inget problem, raring.
Carol. Carol, vart går du?
Till resebyrån där jag jobbar.
- Ska jag följa med? - Det behövs inte. Vi ses sen.
Mrs Hardcastle. Är det nåt problem med festen?
Det är klubbens största kväll på flera år. Vi har inte råd med problem.
Det har varit strömavbrott.
Norman.
- Douglas. - Hej.
- Du missade uppropet. - Jag var här tidigt. Cyril hjälper mig.
Jag måste reda ut det här till bröllopet. Jag har den här-
mopedgrejen planerad. Det visade sig att det inte var kolven.
Det hade att göra med förgasaren. Så...
Du bryr dig inte, eller hur?
- Bara den del som har att göra med dig. - Men du kom ändå.
Hör på. Jag åker till Mumbai om några dagar.
- Jag vet, för Lauras konferens. - Kan du inte följa med?
Hon är min dotter, jag vill att du träffar henne.
Visst. Men jag är inte säker på att jag kan göra en sån resa.
- Fånig idé. - Med det nya jobbet och allt.
Jag borde inte åka heller. Rundturer att misslyckas med-
och mopeden är inte ännu fixad.
- Jag skulle gärna träffa henne. - Det kommer att ske.
Ses vi ikväll?
- Vad? - På förlovningsfesten.
- Absolut. Den vill jag inte missa. - Underbart.
- Hej då. - Hej då.
Du borde gifta dig med den flickan.
Det vill jag.
Var är vår nya gäst?
Vilken då?
Amerikanen...
Jag såg honom inte vid frukosten.
God morgon.
Mannen utan plan, som ändå får bästa rummet.
- Det kändes inte bra. - Inte tillräckligt illa för att byta med henne.
Jag bytte. Efter middagen igår kväll.
Hur är det nya rummet?
Klosteraktigt. Och det föredrar jag.
Berätta inte för hotellchefen. Han är inte den smartaste.
Han är min son.
Han är en fin ung man. Ni måste vara mycket stolt.
Prata inte med gästerna, Mummyji.
Mr Chambers berättade om hur bekvämt han tycker hotellet är.
Jag är både glad och inte förvånad. Men jag menar det, inget prat.
Hoppas vi ses igen.
Fortsätt, Mummyji.
Och nu, gode sir, vår rundtur.
Låt oss söka upp Vikram och hans vackra minibuss och smaka på stadens nöjen.
Får jag följa med? Jag tänkte just gå ut på egen hand.
Den här perfekte herren och jag planerade att tillbringa dagen tillsammans.
- Jag vill inte tränga mig på. - Självklart får hon komma.
Självklart får ni komma.
Det är svårt.
Varje morgon tar jag en taxi till rondellen och har ett val att göra.
Jag kan åka vänster till Nimish-
eller höger till Abhilash. De älskar mig båda.
Jag är ganska säker på att de kommer att fria snart.
Bara för att jag ser på dig betyder det inte att jag är intresserad eller lyssnar.
- Jag vet inte vem jag ska säga ja till. - Tja...
Nej, jag bryr mig inte.
Mrs Donnelly?
Det roliga börjar aldrig.
...som gav oss namn och beskyddade oss med de sex nobla portarna.
Lät bygga esplanader av generösa proportioner och utsökt smak.
...och krönte sina gärningar med det magnifika Hawa Mahal.
Vindens palats.
Är det här palatset?
Det här är Supreme Quality Hotel.
Bra spelat, min vän.
Er blick flackar inte och ni håller korten nära er ädla bröstkorg.
Jag förstår inte vad ni pratar om. Varför är vi här?
Vi ser oss omkring, så får ni se.
Varsågod, kom. Kom, kom.
Den som döpte det här hotellet skämtade tydligen.
Men om han hade döpt det till Supreme Potential Hotel, -
då mina vänner, hade vi haft nåt att prata om.
- Jag vill fråga om er mor. - Jag kan bara be om ursäkt.
Här är vår planerade installation av en hiss.
De högre våningarna blir lätta att nå för de äldre, innan de gör-
den högsta klättringen av alla.
Härifrån till sjukhuset är bara en kort promenad eller bårfärd.
Hur är det med er far? Var finns han?
- Utspridd på det heliga vattnet. - Jag beklagar.
Han har funnit den frid min mor förnekade honom medan han levde.
Varför undrar ni?
Jag vet inte. Jag blev bara så betagen av henne.
- Av vem? - Ursäkta?
- Vem blev ni betagen av? - Er mor.
- Min mor? - Er mor, ja.
Ursäkta, men kan jag...
- Min mor? - Er mor.
- Äger ni det här stället? - Ja.
Det är det senaste tillskottet till vårt knoppande imperium.
Inte sist jag kollade.
Kushal?
Vad förärar oss denna... plåga?
Lustig kille.
- Kushal Kadania. - Hej. Guy Chambers.
- Lavinia Beech. - Ett stort nöje.
Varför är du här, Kushal? Och förklara skyddshjälmen, tack.
Vad tycker ni? Gillar ni det?
Jag tror att det kan bli riktigt fint. Ja, det tror jag.
- Så klokt av Sonny att köpa det. - Fast det gjorde han inte.
Talar du för mig? Hur vet du det?
För jag köpte det igår.
Du ska nog inte läsa den här, raring.
Ursäkta henne, madam.
Jag tror inte att jag vet ert namn.
Babul, madam.
- Är det er dotter? - Min niece, Aaina.
Hon var med om en olycka och behöver många timmars terapi.
Och ni tar med henne, och väntar?
Det finns ingen bättre tid än nu.
Jag tar också med bananchips.
Ska vi gå?
- Är allting bra? - Det är bra. Vem är det där?
Hej då. Min chaufför, Babul.
Han vet det ena och det andra.
Snälla, säg att det blir nåt för de gamla att dansa till.
För vi kan ännu skaka loss.
Var inte orolig, Aruva är proffs.
När ska du och Sunaina dansa?
Det beror på om Sonny kommer till repetitionen.
- Sonny. - Släktingar.
- Jay. - Du är sen.
Vilket nöje att få se dig. En solstråle en mörk dag.
- Sonny-pojken. - Kalla mig inte för det.
Din vän Kush har lurat oss på det som rättmätigt var vårt.
Vad pratar du om?
- Är Kush här? - Det har du inte sagt.
Hur lurade han dig?
Genom att stjäla Supreme Quality Hotel från oss.
- Hade du lagt ett bud? - Vi har inte råd än.
Hur lurade han dig då?
Han visste att vi tänkte köpa det.
Det har varit till salu i över ett år.
- Jag kontaktade min investerare. - Din far.
Han höll med om att vi borde handla innan priset gick upp.
Det måste vara svårt att inte kvävas av silverskeden i munnen.
- Fråga honom om han visste det. - Visste du om det?
- Skulle jag ha köpt det om jag visste? - Han talar med kluven tunga!
Varför är du så här?
Är inte det här en förlovningsfest? Vi har en dans att öva på.
- Jag vet hur man dansar. - Du måste ändå öva.
Det är därför jag är här.
Ska vi?
Värden ser prydlig ut.
- Vad? - Du, Norman. Mycket uppsnofsad.
Åh. Jaha.
Viktig kväll, eller hur?
En trevlig avslutning på en lite skakig resa.
Det är själva poängen, eller hur?
I alla relationer, resan.
Det räcker inte att stå stilla. Det måste ske...
framsteg. Rörelse mot nånting.
För det som verkligen är frustrerande är att vi kunde vara galet lyckliga.
Och att inte ta chansen när den är så nära att man nästan kan sträcka sig fram-
och röra vid den.
Det stora och hemska med livet, -
är att det finns så otroligt mycket-
potential.
Den är nästan säkert bara nonsens och jag har ingen aning om vad jag pratar om.
Berätta om dig själv, Norman. Vad irriterar dig idag?
Mig?
Jag tror att jag kanske satt en lönnmördare på min flickvän.
Du måste ställa ganska stora krav på fabriksägarna.
Det har blivit en ändring. Ditt första stopp är inte Delhi, utan Mumbai.
Du måste vänja dig vid det.
Alla familjesemestrar jag skulle ha varit tvungen att ställa in-
om jag hade haft en familj.
- Väljer du Douglas? - Jag vet inte. Jag har inte tänkt på det.
- Hur länge har ni varit tillsammans? - Det är vi inte.
Åh, förlåt, jag trodde ni var det.
Nej, eller... Vi är inte "inte" tillsammans.
Jag kommer att bli så sen till festen.
Båda friarna på samma fest-
- är ganska spännande. - Varför gömmer du dig då?
Det var ett tag sen jag hade en friare, än mindre två.
Det har varit torka på den fronten.
Vattnet rinner inte förrän man vrider på kranen. Välj en ikväll.
Mrs Donnelly. Ursäkta att jag inte eskorterar er till kliniken, -
- men våra utvidgningsplaner har stoppats. - Vad för stopp?
God kväll, mrs Donnelly.
Du är så vacker.
Sonny, din mor borde umgås med mina föräldrar.
- För hedersgästen. - Vi är hedersgästerna.
Gratulerar. Det här är en underbar kväll.
Jag tänkte fira genom att be er mor om en dans.
- Vems mor? - Din mor.
Verkligen?
Du ser fin ut ikväll, Norman.
Har du sett Carol nånstans?
Här...
Tack. Jag tycker det är så svårt att inte torka fingrarna på byxorna.
Jag har märkt det.
Jean brukade anklaga mig för att göra det med flit, för att irritera henne.
Bästa sättet var att stå framför henne
och vika upp en vägkarta fel väg.
Du är glad.
Jag fick just ett sms från Laura. Eller fem, men jag kunde bara läsa det första.
Jag avskyr den här mobilen.
- Hon ska komma hit. - Jag trodde hon skulle till Mumbai.
Hon tar en omväg för att se sin gamle far. I hans naturliga miljö.
- Det låter underbart. - Så ni två får äntligen träffas.
Så kan hon själv se att allt jag berättat om dig är sant.
Jag hörde att ni ska dansa ikväll.
Vi har träffats förut. Jag heter Lavinia.
Lavinia. Absolut.
Ni tycker antagligen jag är för ung för att bo på Marigold.
Eller så är er plastikkirurg ett geni.
Jag är... mycket intresserad av ert nya ställe.
Kom förbi igen nån gång.
Kanske jag gör det. Eller kanske inte.
Det betyder att jag kommer.
Mummyji. Guy Chambers har utvalt dig.
Ett stort mysterium.
Men när han vinkar måste du dansa med honom.
- Det tror jag inte. - Varför inte?
Mannen är så stilig att han får mig själv att ifrågasätta min sexualitet.
Vårt sista hopp för hotellet ligger i hans händer. Så snälla, gör det för oss.
- Hyr du ut din egen mor? - Nej, nej, inte alls. Nej.
Men, ja.
Madge. Jag hittar inte Carol nånstans.
- Norman, kyss mig snabbt. - Vad?
- Du vet att du vill. - Jag vill inte.
Eller, jag har inget emot det, men...
Förlåt, Norman. Jag klarar inte det här. Jag älskar nån annan.
- Jag förstår. - Jag krossar ditt hjärta. Förlåt.
- Jag kommer över det. - Förlåt mig.
Har nån av er sett Carol?
Jag trodde verkligen att det skulle hjälpa.
Att om jag fick se dem samtidigt så skulle jag veta vem jag föredrog, -
vilken hamn jag skulle välja i stormen.
Men det fungerade inte så.
Man vinner vissa, min kära, andra lär man sig av.
Jag vet inte varför, men jag avvisade hans vänliga inbjudan-
att följa med till Mumbai.
Sen visade det sig att jag ska åka dit.
Vi kommer faktiskt att vara där samtidigt.
Jag vet inte om jag är upprymd eller skräckslagen.
Ibland känns det som om skillnaden mellan-
det vi vill ha och det vi är rädda för-
ligger alltför nära varandra.
Ursäkta, pratar du med mig?
Hörseln är uppenbarligen borta.
Ja, tillsammans med din ryggrad.
- Jag vet inte varför jag säger nåt till dig. - För att jag är äldre och klokare.
- 19 dagar äldre. - Det är en getings hela livslängd.
Gå och prata med honom.
Vi måste inte dansa. Vi kan prata istället.
Vi kan börja med att ni berättar vad ni heter.
Det är mrs Kapoor.
Är det allt jag får?
- Det är allt ni får. - Okej.
Okej, jag är 64 år. Jag är singel-
och min fru lämnade mig för några år sen. Jag vet inte varför.
Jag är oftast snällare mot människor än mot djur.
Inte för att jag är elak mot djur. Jag gillar djur, speciellt hundar.
Vad vill ni ha av mig?
Jag vet inte, ett utbyte. Lite...
Nu är det er tur.
- Vad vill ni egentligen? - Jag vet inte.
Jag vet inte.
Jag föredrar katter.
Det ante mig.
Ät middag med mig.
När ni vill.
Vi kan gå imorgon kväll. Kvällen efter det är...
Eller så kan jag boka ett bord nu, om ni vill?
Vad får er att tro att jag säger ja?
Jag hoppas att ni redan gjort det. Men inte högt.
Mina damer och herrar, enastående gäster, -
stunden ni alla har väntat på.
Välkomna Jay och Kush till dansgolvet...
Hon är iskall mot honom. Kvällen är en katastrof.
Det här är vår kväll, Sonny.
Vår.
Ingen... Ingen panik.
Hur gick det?
Det är bara ett litet strömavbrott. Det är strax uppklarat.
Bäst för dig att jag inte hittar dig i mörkret.
- Jag kan knappt tro det här. - Norman?
- Carol, var är du? - Inte jag heller. Det är skandalöst.
Låtsas inte att du inte är lättad.
- Tror du att jag ordnade strömavbrottet? - Det enda du ordnade.
Det fanns viktigare saker.
Vad är viktigare än din förlovning?
Om jag kunde se ditt ben, så skulle jag sparka det!
Bra! Då behöver jag inte dansa och du kunde dansa med din Kushti.
Som dansar och gör allt bättre än jag.
Jaså?
Ja.
Sunaina, vänta.
Du rör till det, Sonny-pojken.
Jag var på en fest en gång där bestmannen och brudgummen hittades i sängen.
Det var ändå lite bättre än den här kvällen.
- Jag vet att jag betalade räkningen. - Det var ett strömavbrott.
Snälla, ingen berättar för Madge.
- Ingen berättar vad då? - Herregud.
- Douglas? - Ja.
Laura kommer imorgon, det är underbart. Jag kan knappt vänta.
Men nu råkar det sig att jag måste åka till Mumbai.
Åh.
Men jag undrar...
Jag tänkte att när du kommer till konferensen, -
så kunde vi...
Jag vet inte hur länge jag blir där, men kanske vi kunde...
Hej, pappa.
Raring!
Hej, Douglas.
Raring?
Hej, Evelyn.
Det blev så underbart i sista minuten.
En liten förvarning hade varit trevlig.
- Fick du inte mina sms? - Jag avskyr den här mobilen.
Laura ska tala på en internationell konferens. Eller hur, raring?
Om den exponentiella tillväxten av internetföretag-
och den efterföljande effekten på... Jag ska vara tyst nu.
När hon sa att hon skulle få två förstaklassbiljetter, -
kunde jag inte motstå chansen att följa med och se de vittrade ruinerna.
Och för att samtidigt se hur det går för hotellet.
Daniel har sagt att jag ser trött ut och behöver semester.
Det är typiskt honom att vara så omtänksam.
Daniel?
Daniel Green. Han är advokat. Och min pojkvän.
Det var hans idé att jag skulle åka hit och prata om det personligen.
Vi har tydligen tre val: förlöpning, orimligt uppträdande, -
eller äktenskapsbrott. En ganska ohelig treenighet.
Du kan välja.
Jag förstår inte.
Daniel har friat till mig, Douglas.
Han har bett mig gifta mig med honom.
Jag är här för att ordna med skilsmässan.
Sangeet (familjefesten)
- Ms Lavinia Beech. - Här. Ja, tack.
- Mr Guy Chambers. - Jag är här.
Mrs Jean och miss Laura Ainslie.
Du ser oss!
Mr Douglas Ainslie.
Här, jag är här.
- Mrs Muriel Donnelly. - Det som finns kvar.
Mrs Madge Hardcastle.
Närvarande. Fortfarande ångande.
Mrs Evelyn Greenslade.
- Mrs Evelyn Green... - Jag hittar inte henne.
Hon är borta.
Det här är spännande.
Inte alltför kort varsel, hoppas jag.
Ni har säkert varit i Mumbai tidigare.
Åh, ja, många gånger. Väldigt många gånger.
- Så ni har aldrig varit där? - Aldrig.
Men jag har många släktingar där.
Ja.
Hari, kan du göra mig en tjänst från och med nu?
Jag tror det är viktigt om vi ska jobba tillsammans.
Kan du vara snäll och alltid säga sanningen?
Visst. Men jag måste varna er, miss Evelyn, -
jag kommer att vara den enda som gör det.
Det här är allvarliga affärsförhandlingar.
Ni leker med de stora pojkarna nu.
Carol!
Taxi!
Sunaina, -
du väntar på en ursäkt.
Du förtjänar en. Trots att strömavbrottet inte var mitt fel, -
så kastade jag ändå en mörk skugga över kvällen.
Det finns ingen ursäkt, och jag är fullständigt och uppriktigt ledsen.
- Tack. - Till mitt försvar...
- Du sa att det inte fanns nån ursäkt! - ...så intrigerar Kushal mot mig.
För att han köpte byggnaden? Han visste inte ens att du ville ha den.
"Sammanträffande" betyder bara att man inte ser den större planen.
Alla dina gäster är nöjda här.
Ingen går nån annanstans.
Låt oss vänta med det här samtalet tills jag har fått rätt, -
och det kanske blir din tur att be mig om ursäkt.
Käre mr Chambers. Jag kommer med er frukost.
Underbart.
- Ursäkta mig. - Lite tålamod, tack, kära ni.
Vad önskas, miss Beech?
- En kopp te, tack. - Jag hämtar en nybryggd kanna.
Hett vatten och en tepåse skulle vara underbart.
Lavinia var nyfiken på det nya stället ni visade oss.
- Heter det Supreme Quality? - Jag minns inte.
Kushal tyckte att hissen skulle vara en bonus för min kära mor.
Sex trappor utan att vila är allt hon klarar av nu.
Vi kanske borde ta en titt igen.
Den nya ägaren är rätt stilig.
Ni är verkligen eldig idag, madam.
Kan inte den här gå fortare?
Jag har gasen i botten.
Du får allt i min plånbok. Du får min plånbok.
Okej. Då sätter vi fart.
Vänster eller höger, madam?
Ursäkta, vad då?
När vi kommer till korsningen, med vilken gentleman vill ni umgås med?
Åh, vänster.
Hur mår er niece?
Hon är uttråkad och frustrerad.
Hennes första fråga till doktorn var om hon skulle kunna dansa igen.
- Är hon duktig? - Hon förvandlar rörelser till magi.
Har ni inga egna barn?
Jag har inte gift mig, madam.
Jag har aldrig blivit förälskad.
Det hindrade inte mig.
Stanna här!
Vänta! Vänta!
Hör på. Det jag sa häromkvällen, det måste du glömma.
Åh, min generösa vän!
Nej, nej. Vi har ingen deal. Förstår du?
Det är över!
Vill ni göra en deal med mig? Vi kan göra en deal, sir.
Ni har inte förstått ett ord av vad jag sa, eller hur?
Ni...
...ni bara... förde henne till jobbet.
Ja.
Älskling...
- Är det klart? - Ja, mycket klart, farbror.
- Är du säker? - Mycket säker, farbror.
- Vi ska inte förstöra det här. - Absolut inte.
För nu är det dags. Nu går vi igenom det igen.
Jag stannar här med datorn. Ni går in i trädgården och jag dikterar för er-
så att ingen upptäcker att ni är tom i huvudet.
Bra. Och när dina vänner ber dig leka med dem?
Då säger jag var de kan stoppa sin boll.
Det här är så spännande. Jag var för utmattad för att turista första gången.
Depressionens ironi. Trött hela dagen och vaken på natten.
Nu sover jag jättebra.
Fast jag saknar rosen på kudden på morgonen.
Har du träffat Daniel?
- Mamma lovar att presentera honom. - Jag sparar honom.
Har du tänkt på vårt samtal igår kväll?
- Vad har du beslutat? - Saken är, -
att som jag minns det så övergav du mig och jag var inte oresonlig.
- Då måste det bli äktenskapsbrott. - Icke skyldig.
- Ja, men vid det här laget... - Mamma!
Vilken sorglig situation. Vad i hela friden väntar du på?
Var det därför hon gick så hastigt? Titta, där är din fan-klubb.
Jag tror att hon gick för att börja sitt nya jobb.
Vilken upptagen liten pensionär hon är.
Det här processen tar många veckor och involverar 12 olika färgningar-
för att producera den färdiga produkten.
Det intrikata mönstret kräver 40 dragningar över tyget-
och varje dragning involverar hela bordets längd.
Det finns åtta bord i det här rummet och 24 allt som allt.
Vi processar 2000 meter tyg om dagen.
Och som ni vet, ma'am, så är arbetskraften mycket skicklig.
Den bästa som kan hittas i Indien. Följ mig.
Var ärlig. Han tog en titt på mig och tror att han kan ta dubbelt betalt.
- Nej. - Inte?
Fyra gånger mer. Läs det här och lär dig snabbt.
När jag drar mina fingrar genom håret, säger du det med stor auktoritet.
Tyvärr kan jag inte gå under 50000. Det tillåter inte mina kostnader.
30 är det mesta vi kan erbjuda.
- Ni förstår inte arbetet som ligger bakom. - Jag förstår precis, men 30 är vår gräns.
Då kan vi inte göra affärer. Tack för att ni och er assistent kommit hit.
Han är min partner, inte min assistent-
och han har full auktoritet att ta hand om förhandlingen själv.
Naturligtvis.
Min vän, -
vi kan få fyra för det här priset var som helst.
Ni begär bara mera eftersom det är hon...
Tror ni att eftersom ni är med denna vita kvinna-
att ni står över mig?
Tror ni att hennes vita hår gör mig nervös?
Prata inte skräp!
Bara för att ni fått tag i-
nån gammal, vit buffel, -
så tror ni att jag ska ge mig?
Varje ord?
25000 rupier... Avgjort.
Vad var det jag sa?
Att du förstod varje ord som han sa-
och att han borde ha mer respekt för äldre.
Det har han nu.
Jag trodde att du hade åkt till Sangeet redan.
- Var har du varit? - Jag jobbade över.
Du hade åkt innan jag vaknade.
Jag jobbade tidigt. Och det hade jag sagt, älskling.
Visst.
Du har saknat mig, du underbare man.
Låt mig byta om. Vi går tillsammans.
Är du inte orolig över honom?
Det finns ingen orsak att oroa sig om det inte finns nåt att göra.
Om några dagar är vi alla en familj, Sonny.
Och i den här familjen säger vi inte åt varandra vad vi ska göra.
Vi pratar med varandra, beta. Vi lyssnar.
Jag vet att ni är oroliga, men det kommer att bli bra.
Jag hittar ett annat hotell som vi kan expandera med.
Varför pratar du inte bara med Kush?
- Sonny, prata med honom. - Hör vad han har att säga.
Och så blev ännu en fest förstörd.
Tack för att du lyssnar, Sonny.
Jag vill att vi bildar ett partnerskap.
Ålderdom på entreprenad. Det är en briljant idé.
Briljant och det fungerar.
Men för att fortsätta växa måste man ha nånstans att växa.
Du hade ju tänkt köpa hotellet. Jag föreslår att vi äger det ihop.
Vi blir jämbördiga partners i företaget vi bildar tillsammans.
Jag vet att du började på egen hand, men du har nått så långt du kan utan hjälp.
Utan mig.
Vad säger du?
Jag ser att du pratar nu, Kushal.
Dina läppar rör på sig.
Men allt jag hör är det mjuka väsandet av förräderi.
- Du planerade det hela tiden. - Jag hade ingen plan!
Mrs Donnelly, kan ni prata med honom?
- Vad är ert råd, mrs Donnelly? - Att aldrig ge nåt.
Tänk på det, ta dig tid.
Så länge som du vill. Fem minuter?
Fem räcker mer än väl.
Finns det verkligen inget du kan göra?
Skriver ni faktiskt på en bok?
Jag försöker, ja.
Min son tror att ni inte är den ni säger att ni är.
Var det därför ni kom?
Berätta om er bok.
Okej.
Storyn har förändrats ganska mycket.
Det skulle vara en story om slutet på saker, men nu-
kanske den handlar om början istället.
Den handlar om en man som-
vars liv fallit sönder-
och han hade gjort det folk gör när de blivit sårade.
Han stänger in sig.
Men nu har han hamnat nånstans långt bort, -
och plötsligt är han vaken igen.
Hans blod rinner igen. Han är...
Det är platsen, den otroliga platsen.
Men mest av allt-
är det en person som han träffar där.
Och hur...
Hur känner hon?
Hon vet inte ännu. Inte genast, självklart inte.
Det skulle vara en kort historia om hon visste.
Jag tror att hon är rädd.
Jag är säker på att hon var en otroligt... vacker ung kvinna-
och hon vet att hon inte är så ung längre. Men för honom...-
För honom ser hon underbar ut.
Men hon skulle inte tro honom om han sa det, så...
Jag tror inte att hon litar på nån.
Minst av allt sig själv, vilket antagligen är ett tecken på att hon har blivit...
Har blivit nån som hon inte vill vara.
Varje dag som går blir det svårare att minnas-
att hon en gång var passionerad och stark.
Hon ogillar dessa ting. Nu är hon rädd för dem.
Och därför pressar han inte på.
Just nu...
Just nu vill han bara få en kväll med henne.
Och en till.
För att se vad som händer.
Det är min historia.
Åtminstone vad jag vet hittills.
Ska vi skriva nästa kapitel?
Jag vet inte vad jag ska göra, mrs Donnelly.
Jag brukade drömma om framtiden, -
men nu ser jag bara honom framför mig.
Han tittar på mig och skrattar. Han har tagit ifrån mig mitt levebröd-
och min Sunaina.
Det finns en lång lista på saker som jag inte gillar.
Doktorer, solbränna. Myggor.
Folk som stannar för länge. Jag kan fortsätta i evighet. Men det finns en sak-
som jag inte står ut med och det är självömkan.
Den förstör allt omkring sig. Var inte den idioten.
- Låt det inte ske. - Säg vad jag ska göra då, madam.
- Det måste du komma på själv. - Varför det, när ni är här?
Så du kan göra det när jag inte är här.
- God kväll, allihop. - God kväll, mrs Hardcastle.
- Inne före midnatt. - Bara två kunder.
Jag avslutade mitt skift tidigt. Jag ville vara ensam.
Ring efter doktorn, Sonny.
Nimish friade till mig i morse.
Och Abhilash gjorde detsamma i eftermiddags.
Dags att besluta sig.
Din mor var en av kunderna.
Hon verkar ha vunnit högsta vinsten i mr Chambers-lotteriet.
Jag visste inte att hon spelade.
Gratulationer hade varit trevligt.
Jag söker min mor, mr Dharuna. Och hennes middagssällskap.
- Jag tror de var här ikväll. - Det kan jag inte säga, sir.
Gick de tillsammans?
Viceroy-klubben värdesätter diskretion, sir.
Det går inte att sätta ett pris på den.
1000 rupier.
De gick till ett av sovrummen, sir.
- Har ni sovrum? - Ja.
För när våra medlemmar blir trötta. Eller har tur.
- Tack. - Ett nöje att göra affärer med er.
Sonny?
Vad gör du här?
Det är jag som borde fråga det, Mummyji.
Jag kom för att prata affärer med inspektören.
- Vad för affärer? - Jag behöver veta om jag har hans stöd-
- med eller utan Supreme Quality Hotel. - Han är ingen inspektör.
- Om det är vad han säger, så ljuger han. - Jag tror inte det.
Jag vill inte att du blir sårad, Mummyji.
Jag kan ta hand om mig själv, beta.
Och dina affärer kan vänta till imorgon.
Gå hem nu.
Är det nåt annat ni önskar till morgonen?
Jag vill ha frukosten kl. 09.00 i mitt rum, tack.
Och Earl Grey-te med pastöriserad mjölk.
Det är mycket viktigt.
- En snabb drink före sängdags? - Jag skulle vilja promenera längs stranden.
Det är ju en av sevärdheterna. Speciellt på kvällen.
Vilken underbar idé. Ska vi följa med?
Ja, naturligtvis. Jag menar om ni...
Douglas, jag skojade.
Jag skulle hellre gå naken genom helvetets heta lågor.
Hej då, raring.
Praktiskt taget samma sak. Ska vi gå upp?
Hon har checkat ut, sir.
- Ursäkta? - Mrs Greenslade checkade ut tidigare, sir.
Sa hon vart hon skulle?
Inte till mig, sir. Jag är så ledsen.
Okej.
Han blev vit som ett lakan.
Det dumma är att jag inte har tillräckligt med hår att dra handen igenom.
Er kusin var briljant idag.
Det var hindi-utskällningen som avgjorde saken.
Jag trodde min mamma hade kommit in.
- Tack, det var utsökt. - Tack.
Så vänligt av er att erbjuda mig boende.
När man bor på hotell så vill man ha ombyte ibland.
Det är vårt nöje att välkomna vår kusin och hans vän till Mumbai.
- Namaste. - Namaste.
- Det indiska välkomnandet är speciellt. - Det är äkta.
Det där om hotellet var inte sant.
Sanningen är att jag checkade ut
för att det finns nåt jag inte kan hantera för tillfället.
Av orsaker som är otroligt dumma.
Jag berättar för dig, för du känner inte den person som är inblandad.
Mr Douglas.
Min vän lagar sin moped.
Han är en god man.
Och modig. Mycket modigare än jag.
Som inte ger tillbaka ens hälften av det han förtjänar.
Jag vill säga till honom: "Ge mig tid, så kommer jag."
Om jag inte var så värdelös, så skulle jag säga det.
Hur mycket tid har du?
Jag fick just en idé.
Jag kan komma förbi idag och bjuda på lunch.
Inte idag, raring. Så upptagen.
Jag äter antagligen bara en smörgås vid skrivbordet.
- Jag kan komma med den till dig. - Så snäll du är.
- God morgon. - God morgon, miss Beech. Hur mår du?
Inte illa. Kushal och jag slog runt på stan.
Kan jag få lite av det där, tack?
Sunaina, -
kan du berätta om din klänning, eller är...
Jösses! Det var hett! Vad i hela...?
Jag är så ledsen, miss Beech. Hur gick det?
Nej, det är inget problem.
Det var mitt fel.
- Hej, pappa. - God morgon, raring.
Du ser trött ut. Har du inte sovit?
Jag övar på mitt tal till bröllopet.
Tänkte att jag skulle göra det utan fusklapp.
Ropa inte hej, och så. Tills man gör det givetvis.
Raring...
Vad?
Jag gick för att söka upp en vän igår kväll.
Evelyn. Jag hoppades få träffa henne.
- Hon har checkat ut. - Alltså...
Jag tror att hon har åkt tillbaka till Jaipur.
Vad väntar du på?
Men jag är här nu. Jag kom för att se ditt tal.
Struntprat!
Du skulle inte förstå ett ord.
Pappa.
Du har hela ditt liv sökt upp folk som kan hindra dig från att vara lycklig.
Göra det som du vill göra. Lägg inte det också på mig.
Gör mig inte mer lik mamma än jag redan är.
Du har alla de goda och briljanta sidorna.
Åk.
Jag förklarar för henne. Gå.
Ja.
- Tack. - Hej då.
Jag har köpt en present till er niece.
Nåt från marknaden. Jag hoppas det går bra.
- Mycket mer än bra. - Fint. Kan ni ge den till henne?
Visst.
Vänta lite. Var bor du?
Den här vägen.
- Min syster. - Namaste.
- Min bror. Mina flickkusiner. - Namaste.
Mina pojkkusiner och tre av mina vänner.
- Namaste. - Namaste.
- Min farbror. - Namaste.
- Min faster. - Namaste.
Och...
Hej, raring.
Hon vill fortfarande läsa er bok.
Din farbror berättade hur modig du är-
och jag tyckte att du förtjänade en belöning.
Du vrider upp henne så här.
Och sen, försiktigt...
Hon är som jag i hennes ålder.
Snurrar runt.
Jag var inte dålig, tror jag, men jag slutade.
Som med det mesta i mitt liv.
Vilket hus är ert?
Det vita. Jag föddes där.
Hon också och hennes systrar. Min syster. Hela min familj.
Vilken vacker plats att ha bott på.
Jag är så glad att ni kom.
Så... vad hände i går kväll? Du skyndade dig iväg.
- Jag åkte för att prata med inspektören. - Och?
- Han hade tankarna på annat håll. - För han är inte inspektören.
Nej, för det är Lavinia. Fast hon heter inte Lavinia och hon är amerikan.
Och du har avvisat henne ända sen hon kom.
Det stämmer inte.
Herregud, det stämmer.
Ursäkta mig.
Miss... Miss... Miss...
Miss...
- Beech. - Miss Beech, så trevligt att se er.
Får jag ödmjukt fråga er om ni har planer för idag och om jag får vara med i dem?
Jag är på väg för att träffa Kushal.
Och gäller det, om jag får fråga, affärer eller nöjen?
Både och, faktiskt.
Jag tror att i slutändan-
så passar Supreme Quality min mor perfekt.
Snälla, madam, jag ger er ett bättre rum. Ett som är färdigt.
Sonny. Jag hörde att ni sökte mig.
Rum 6 blir strax klart.
- Jag är i rum 6. - Är ni? Är hon?
- Det har hänt mycket. - Jag är ledsen, nej.
Så, mr Chambers.
Kan ni vänta ett ögonblick, miss Beech?
Den store mr Chambers.
Den store författaren mr Chambers.
- Visst, om ni vill. - Jag vill inte, sir. Inte ett dugg!
Vad ville ni säga?
Att ni ska lämna hotellet och aldrig komma tillbaka.
- Ni ljög, sir. - Han ljög inte.
Ni låtsades inte vara nåt ni inte var.
Det fanns en inspektör, men det var inte han. Det var hon.
Lavinia. Fast det är väl inte ert namn?
Nej. Jag heter Theresa.
Jag visste att jag kände er. Ni arbetar för konkurrenterna.
- "Golden Years", eller hur? - Det stämmer.
- Hur visste ni det? - Det är hans jobb att veta det.
Och vårt att veta vad han tänker.
Förklara, tack.
Hon är hotellinspektör. Men inte den som de trodde.
Den inspektören är jag.
Jag sa ju det.
Näsan visste det.
Fast det finns mönster vi kan studera-
för att lindra vidden av de extrema upp-och nedgångarna-
som karakteriserar ett företags resa. De kommer ändå.
Men låt inte det hindra er, för uppgångarna, -
som att vara här idag med er alla, gör att det är värt mödan.
Ge er in i spelet. Vi ses i baren. Tack.
De satt som fastnaglade.
- Fastnaglade. Faktiskt. - Tack.
Lauras framgång fortsätter uppenbarligen.
Ja, jag är så stolt över henne. Så synd att Douglas inte kunde komma.
Vad är ert jobb här?
Jag köper in tyger och skapar kontakter mellan tillverkarna och företaget.
- Rullade inte det lätt av tungan. - Det är lättare att säga än att göra.
Det verkar som om ni klarar av det.
Jag måste säga att jag beundrar det ni uppnått här.
Tack.
Det är bara en sak som förbryllar mig.
Douglas sa att han inte var skyldig till äktenskapsbrott. Varför det?
Tycker ni inte om honom?
Även när jag knappt stod ut med honom så tyckte jag att han var attraktiv.
På vissa sätt mer än Daniel.
Douglas har en stor fördel framför Daniel, och det är att han existerar.
Daniel existerar.
- Det gör han. - Om du säger det.
Jag började jobba på hans kontor med kontorsgöromål, -
för att få pengarna att räcka.
Pengarna räcker inte lika långt i Reigate som i Rajasthan.
Daniel vet vad jag heter naturligtvis, vi är ett litet team.
Men han har inte friat, det kan jag hålla med om.
Det är därför jag vill få skilsmässa.
Jag kan inte vänta mig att en man vill gå ut med mig medan jag är gift.
Vad tycker ni att vi borde göra på vår första dejt?
Det är för genant att fråga Laura.
En film? En delad upplevelse. Nåt att prata om efteråt.
Det hjälper mot eventuell pinsam tystnad.
- Det blir det nog inte. - Nej, jag antar det.
Det finns vissa människor i vars famn allt det goda faller.
Jag är inte en av dem.
Att komma hit lärde mig det.
Om det goda inte kommer av sig själv, då måste jag se till att det gör det.
Och det är det jag tänker göra.
...gett dem rötter och nu kan de...
Sonny och Sunainas underbara familjer har gett dem rötter och nu...
shaadi (bröllopet)
- Sunaina? - Du får inte komma in.
Jag vill inte att du ser klänningen förrän på fredag.
Jag behöver min skrivplatta.
Du vet gästernas namn. Varför behöver du en skrivplatta?
Det är bara en ursäkt för att få komma in.
- Jag måste be dig om ursäkt. - Det gjorde du redan.
Jag menar det mera nu.
Och jag lovar dig tre saker.
Jag lovar att jag ska öva på bröllopsdansen.
Jag lovar att jag bär den turban som din mor väljer ut.
Och jag lovar att jag blir en bättre make än fästman.
Bra... för du är en hemsk fästman.
Hör på mig.
Om det nån gång under vårt liv tillsammans händer-
att jag blir attraherad av en annan man, så ska jag berätta det.
På det sättet vet du att jag aldrig kommer att bedra dig.
Jag tycker inte att Kush är attraktiv.
Hans öron är för nära hans huvud.
Jag hoppades att du skulle tycka att hans erbjudande om partnerskap-
var attraktivt.
Men det är upp till dig.
Har du sett min andra sko, älskling?
Om du inte berättar om problemet de senaste dagarna,
så behöver jag den för att sparka dig.
Din sko är under sängen.
- Och du har en affär. - Åh, där var den. Underbart.
Jag sa att jag vet att du har en älskare.
Naturligtvis har jag det, älskling. Har inte du?
Är det den där jobbiga lilla slampan på klubben? Susan.
Ni har båda tydligen hållit på som kaniner i veckor nu.
Nej. Jag menar nej!
Varför inte? Vad har hindrat dig?
Det har du.
Vad?
Det är inte rättvist.
Menar du att jag inte hade behövt vänstra med de där männen?
Är det fler än en?
Det var bara för att jag trodde att du gjorde det.
Jag är inte "där ute" alls. Jag kunde inte vara mera "inne".
När vi träffades-
sa du att du var ensam.
Det var jag. Det betyder inte att jag levde i celibat.
Jag vill inte vara så ensam igen, Norman.
Inte jag heller.
Mr Norman Cousins och miss Carol Parr.
Båda här!
Miss Theresa Beech.
Närvarande.
- Om inte längre korrekt. - Miss Madge Hardcastle.
Här.
- Mrs Muriel Donnelly. - Kommer nu.
- Mr Douglas Ainslie. - Lär mig talet.
Om några dagar kan jag det.
Mrs Evelyn Greenslade.
Inte tillbaka ännu. Konstigt nog.
Mr Guy Chambers.
Om ni vill ha mina lyckönskningar eller inte-
så kommer ni att få dem på er bröllopsdag.
Tack.
Jag bryr mig inte om vad du är. Jag gillar dig ändå.
Hur kommer ni att gradera oss?
Inte för att det spelar nån roll nu, -
men vad kommer det att stå i rapporten?
Ska jag vara uppriktig?
En välkommen förändring.
Att säga-
att det finns stort utrymme för förändring i hur hotellet sköts, -
skulle vara att underskatta hotellets surrealistiskt slumpmässiga skötsel.
Tack... för er feedback.
Men det faktum att ni klarar av det...
Det vittnar om-
hur mycket de boende här tycker om er.
Det kan man inte sätta ett pris på.
Så, jag skulle ha sagt-
att med en ny och bättre utrustad fastighet som Supreme Quality, -
- så skulle ni ha fått mitt godkännande. - Skulle ha fått?
Jag är inte längre inspektör här. Min position är helt äventyrad.
Jag förstår.
Men ni har en annan inspektör.
Jag gillar inte de hon jobbar för, men de är de enda i stan...
Vi har redan talats vid.
Hennes rekommendation baseras också på införskaffandet av Supreme Quality Hotel.
Varför kommer ni inte bara överens med honom?
Om så bara för er vackra bruds skull.
Jaha, jag kommer att bo på Viceroy tills mitt plan lyfter.
Kan ni... Kan ni vara snäll och säga till er mor...
Kan ni säga till henne att jag sagt upp mig?
Vad tänker ni göra?
Skriva min bok.
Hon känner till historien.
Mr Chambers.
Låt mig erbjuda er skjuts till Viceroy Club.
Vikrams fina minibus väntar.
Snälla.
Bra.
Försiktigt. Du kommer aldrig upp igen.
Du är fortfarande i ett enda slappt stycke, ser jag.
Knappt. Flyget omdirigerades strax före landningen.
En ko på landningsbanan. Inte precis hur jag ville dö.
Döden av en ko.
Jag antar att folk skulle lägga märke till det.
Ja, det skulle jag inte önska.
Jag skulle vilja att alla bara en dag upptäcker att jag är borta.
Berätta om Mumbai. Tog du mod till dig?
Jag tar jobbet.
Jag trodde inte det. Jag tänkte: "Hur många nya liv kan man få?"
Sen tänkte jag: "Så många som man vill." Medan man kan.
- Det blir många resor. - Hur skulle jag annars komma hem?
Du kommer att vara saknad.
Vet du det? Du måste veta det.
Mrs Greenslade, det är dags för bröllop.
- Har du din festblåsa redo? - Jag är lite nervös.
Det är en stor dag.
För oss alla.
Jag har aldrig förstått varför nån skulle vilja gifta sig.
Jag kan knappt hitta nån som jag vill tillbringa en vecka med, -
än mindre ett helt liv.
Men jag har sett fram emot det här.
Och det visar sig att det finns det som verkligen är värt väntan.
Jag gillar inte speciella tillställningar-
eller de gåvor som följer.
Så ni får nöja er med det här brevet istället.
Skrivet ur hjärtat till de barn jag aldrig fick.
Jag sa på er fest att jag inte kommer med råd.
Jag kommer med åsikter.
Och min åsikt om brudgummen är detta:
Han har ofta fel, -
men aldrig när det räknas.
- Och när han har rätt... - Mina vänner...
...är det verkligen en syn.
...mottagningen kan inte ske på hotell Marigold.
En brud så strålande som denna-
förtjänar en vackrare plats för sin bröllopsfest-
och jag vet den rätta platsen.
Vänligen gå in i Vikrams minibuss.
Och de som inte är så nära, eller som bara rör sig långsammare, -
ni kan använda hans kusiners, och tillsammans-
ska vi åka till mitt nya hotell.
- Titta inte på mig. - Nej, nej. Titta inte på honom.
Fast beroende på hur framtiden utvecklar sig, -
kanske vi också tar Supreme Quality Hotel i vår omsorg-
och min vän Kushal kommer att jobba bara lite under mig, -
sådan är min segervissa storsinthet.
Men nu, till vagnarna!
Låt oss åka till den nya juvelen i min krona!
Min ögonsten!
Låt oss åka till pärlan i min mussla!
Inte längre Viceroy Club, -
utan min gåva på hennes bröllopsdag, -
till min drömflicka, där jag kommer att välkomna dig.
Mina damer och vänliga gentlemän...
Åh, ja.
...till hotell Marigold 2!
För dig! Kom!
Ser du?
Mina damer och genitala...
Kan jag få er uppmärksamhet ett ögonblick?
Jag vill säga några ord.
Jag kan inte vila från resan.
Jag dricker av livet tills jag dör.
Var stund jag har njutit till fullo.
Alltid färdats med ett hungrigt hjärta.
Mycket jag har sett och känt.
Jag blivit en del av allt jag mött.
Liv på liv är för lite.
Och av ett för mig.
Lite kvarstår, men varje timme fångas.
Från den eviga tystnaden, något mer.
En budbärare av något nytt.
Det var några ord av Alfred, Lord Tennyson-
som talar om nåt som vi alla vet och aldrig bör glömma.
Att varje timme kommer med nåt nytt.
Och Sonny och Sunaina har idag meddelat-
att de vill möta dessa timmar, -
dessa ting, detta liv tillsammans.
...dessa ting, detta liv tillsammans.
Det är ett privilegium att få-
sända iväg dem på deras färd på detta fina sätt.
På tal om stil, -
jag hade själv ett sagobröllop.
Jag hade själv ett sagobröllop. Fast mitt var Grimm.
Paus för skratt.
Fortsätter...
De två ting vi kan ge våra barn, enligt min mening-
...enligt min mening, är rötter och vingar.
Sonny och Sunainas underbara familjer har gett dem rötter...
- Och nu... - ...kan de lyfta tillsammans.
Läs det här.
...när de ger sig iväg på den här...
Vegetarian, inte vegetarian...
...resan, ja...
...resan som vi sänder iväg dem på med all vår kärlek...
...och, och, och otrolig...
...ni vet...
...inte alldeles...
Det här är vad...
...de unga...
Det här är vad de unga får oss att minnas...
För det här är vad de unga får oss att minnas...
...att i slutändan...
...att i slutändan är det mycket enkelt.
Allt som krävs är att se in i nåns ögon-
och säga... "Ja, -"
"det här är vad jag vill."
Och att man svarar:-
"Det är vad jag vill, också, -"
"och det finns inget att vara rädd för."
Evelyn och jag vill önska er båda-
all kärlek och lycka i världen.
Det gör vi alla.
Sonny och Sunaina!
Om du verkligen vill pröva på monogami, -
även om jag tycker att det är för de unga och mycket naiva, -
så antar jag att vi kunde göra ett försök.
Norman?
Du ljög för mig.
Jaha, -
jag är ingen hotellinspektör längre och jag tänker skriva en bok.
Så allt jag sa var sant... bara lite för tidigt.
Din fru, då?
Det var redan sant.
Du var min första sen min man dog.
Du var inte den första.
Men jag tror att du kan bli den sista.
Snälla, -
kom och dansa med mig, -
Chandrima.
Sonny berättade.
Jag ska döda den pojken.
Tack för att ni kom.
Ni ringde efter mig.
Vänster eller höger?
Ursäkta?
När vi kommer till korsningen, vill ni åka vänster eller höger?
Vad gör ni när ni ställs inför ett svårt val?
Jag tror inte att det finns svåra val.
Kasta upp ett mynt och man vet alltid vilken sida man vill att den ska landa på.
Vänster eller höger, damen?
Mrs Donnelly?
Är ni där inne, madam?
Stick iväg till ditt bröllop. Jag vilar mig.
Ja. Visst. Förlåt att jag störde.
Glömde du dansskorna?
- Nej, madam. - Gå då och visa dem.
Ja, madam.
Sonny...
Jag går. Jag går.
Finns det ingen i receptionen?
Jag trodde det här var ett hotell.
- Vad gör ni här? - Kontrollerar min investering.
Ni har kommit till fel plats.
Det tror jag inte.
Jag hittade inte er på festen.
Hur mår ni, mrs Donnelly?
Varför kom ni hit?
För att visa er min hedersbetygelse.
Det finns inget jag beundrar mer än nån som planterar träd-
under vars skugga de kanske aldrig får sitta.
Andra får göra det. Det är det som räknas.
Hur länge stannar ni?
Jag flyger imorgon bitti. Det är ett stressigt schema, tyvärr.
I vilket av era hotell tycker ni att jag borde tillbringa natten?
Det andra eller det första?
Jag tror inte att ni får mycket sömn där.
Jag...
Jag måste leverera det här... sen checkar jag in er.
Tack, mrs Donnelly.
Jag vet att ni förstår varför jag inte kommer på festen, -
och jag hoppas att ni förlåter mig för att jag inte kommer och tar farväl.
Åk på den bröllopsresa som ni förtjänar.
Jag är säker på att nån kommer och vinkar av er.
Tack.
Det finns inget slut.
Bara en plats där man lämnar historien.
Nu är det er historia.
Jag tillbringade 40 år med att skrubba golv, -
och de sista månaderna i mitt liv som medägare i ett hotell-
på andra sidan världen.
Ni har ingen aning om vad ni kommer att bli.
Försök inte kontrollera det.
Släpp taget.
Det är då det roliga börjar.
För jag hörde en gång nån säga-
att det finns ingen bättre tid än nu.
HOTELL MARIGOLD 2
Översättning: Ulrika Lindfors-Davis, Deluxe Ansvarig utgivare: Hansi Mandoki.
Distribution: Twentieth Century Fox Sweden AB